Gata, Charlie.
Asta-i spelunca? A cui e? Ți-am mai spus.
Mai zi-mi o dată. Spats (Ghetre) Colombo.
Care-i parola? "Am venit la funeraliile bunicii."
Permisul de intrare. Mulțumesc, Charlie.
Dacă vrei o masă mai aproape de scenă
să spui că ești unul din purtătorii lințoliului.
Suntem pregătiți cu toții. Când intrați?
Mai bine o șterg. Dacă mă vede Colombo, s-a terminat cu Charlie.
La revedere, Charlie.
Dați-mi 5 minute, apoi loviți-i cu tot ce aveți.
S-a înțeles.
Buna seara, domnule.
Sunt domnul Mozarella. Cu ce vă pot fi de folos? Am venit la funeraliile bunicii.
Nu v-am mai văzut la slujbele noastre.
Conduceam dricul. Poftim.
Unde e priveghiul? Sunt unul dintre purtătorii lințoliului.
Condu-l pe domnul în capelă. Strana Nr. 3.
Da, domnule Mozarella. Pe aici, domnule.
Ei, ce să-i faci, dacă trebuie, trebuie.
Urmați-mă, vă rog.
- Ce dorește domnul? - Pileala.
- Îmi pare rău, aici se servește doar cafea. - Cafea?
Scotch de cafea, cocktail-uri de cafea...
O juma' de Scotch și sifon.
O clipă. Nu aveți o strană mai departe de orchestră?
Cum ar fi aia de acolo?
Îmi pare rău, dar aceea este rezervată pentru membrii apropiați ai familiei.
Vreau altă cafea.
Mai bine împachetează-mi-o, să nu fie vreo razie.
Cine să facă razie la o înmormântare? Unii oameni nu respectă morții.
Ia zi, Joe. Azi e noaptea cea mare, nu?
În noaptea asta luăm banii.
- De ce? - Mâine trebuie să mă duc la dentist.
Vrei să-ți arunci pe dinți banii pe o săptămână?
E doar o plombă. Și nu trebuie să fie de aur.
Cum poți să fii așa de egoist? Chiria n-am plătit-o.
Datorăm 89 dolari la "Delicatessen".
Cei de la spălătorie ne cer banii. Avem datorii la toate fetele din trupă.
Ai dreptate. Mâine ne vom plăti toate datoriile.
Nu. Mâine vom merge la cursele de câini și vom paria totul pe Greased Lightning.
- Vrei să pariezi pe un câine cu banii mei? - E marele favorit.
Max chelnerul îl cunoaște pe electricianul care curentează iepurele.
- Ce mă tot pisezi cu iepurele? - Șansele sunt de 10 la 1.
- Dacă pierde? - Și ce? Oricum slujba asta va dura mult.
- Și dacă nu durează? - Jerry băiete, de ce vezi totul în negru?
Să zicem că ești lovit de un camion. Să zicem că Bursa cade.
Să zicem că Mary Pickford divorțează de Douglas Fairbanks.
Să zicem că The Dodgers pleacă din Brooklin.
Să zicem că lacul Michigan se revarsă.
Nu te uita acum, dar întregul oraș este sub ape.
Atenție, toată lumea. Aceasta este o razie.
Sunt agent federal. Sunteți arestați cu toții.
Mai vreau o cafea.
Gata, Ghetre.
- Slujba s-a terminat. Să mergem. - Unde?
La clubul contrabandiștilor pensionați. Plătesc eu taxa de înscriere.
Nu mă interesează. O să-ți placă acolo.
O să vorbesc cu croitorul închisorii să-ți facă niște ghetre speciale, vărgate.
Ce mai glumă... Acu', ce vrei să-mi mai bagi pe gât?
Îmbălsămezi oamenii cu cafea. De 86 de grade.
Eu? Eu sunt doar client aici!
Hai, mă, Ghetre. Știm cu toții că tu ești proprietarul. Mozarella e doar paravanul.
- Mozarella? N-am auzit de el. - Noi am auzit altceva.
De la cine? Nu cumva de la Charlie Scobitoare?
Charlie Scobitoare? N-am auzit de el.
Lapte bătut.
Ești prea isteț ca să-ți bei propria licoare, nu?
Hai. În picioare.
- Risipești banii contribuabililor. - Poți să-ți suni avocatul dacă vrei.
Aceștia sunt avocații mei. Toți au studiat la Harvard.
Vreau alta cafe'.
Am scăpat de o problemă. Acum nu trebuie să ne mai gândim pe cine plătim prima dată.
Taci. Mă gândesc. Proprietăreasa ne va lăsa pe dinafară.
Gata și cu cârnăciorii pe datorie de la "Delicatessen".
Nici de la fete nu mai putem împrumuta. Sunt în drum spre pușcărie.
Mă întreb cam cât ne-ar da la amanet pe paltoanele astea.
La amanet? Nici să nu te gândești! Nu-mi dau eu paltonul pe un câine.
- Jerry, asculta-mă pe mine. E ceva sigur. - O să înghețăm.
Sunt sub 0 grade afară. O să facem pneumonie.
Ascultă-mă fraiere, are 10 la 1. Mâine o să avem 20 de paltoane.
Greased Lightning.
Ar trebui să fac un control la cap. Am crezut că nu vorbești cu mine.
Și contrabasul e mai gros îmbrăcat ca mine.
- Ceva pentru noi? - Nimic.
Mulțumesc.
- Ceva pentru noi? - Nimic.
Mulțumesc.
Nu mai pot așa, Joe. Sunt lihnit de foame, am febră, am o gaură în pantof...
Dacă mi-ai mai acorda o șansă, am putea trăi ca regii.
Este un câine care aleargă în cursa a treia.
Galloping Ghost. Are 15 la 1 și e un adevărat vitezist.
Ce mai vrei de la mine? Capul pe un platou?
Nu, contrabasul. Dacă îl amanetăm pe el împreună cu saxofonul meu...
Te-ai țăcănit? Atârnăm deasupra prăpastiei agățați
de o funie și tu vrei să cumperi ceva ca să o tai...
Bine, atunci stai și mori de foame. Ce-mi pasă mie? Îngheață.
- Ceva pentru noi? - Tu erai.
Da' ai tupeu, să știi.
Mulțumesc.
Joe! Vino înapoi!
Nellie dragă, dacă te referi la sâmbătă seara pot să-ți explic...
Jigodie ce ești! Cheltui 4 dolari ca să-mi ondulez părul...
Îmi cumpăr un neglijeu nou-nouț...
Îi fac domnului o pizza mare...
- Unde-ai fost? - Unde ai fost?
- Cu tine. - Cu mine?
Nu-ți aduci aminte? Aveai dintele ăla stricat...
Îl durea crâncen. Avea falca umflată.
Da?
Sigur...
L-am luat pentru o transfuzie de sânge. Avem aceeași grupă sanguină.
Grupa O.
- O să mă revanșez. - Cum ai făcut-o și până acum...
Cum ne găsim o slujbă, te duc la cel mai tare restaurant din oraș.
Ce zici? Poliakoff are ceva pentru noi? Suntem disperați.
Nu știu cum se face, dar tocmai caută un basist.
Și un saxofonist.
Nu-i așa?
Așa e.
- Cum e? - 3 săptămâni în Florida.
La Seminole-Ritz în Miami. Toate cheltuielile sunt plătite.
Nu-i așa că e o scumpă? Hai la Poliakoff.
- E ocupat. Va trebui să așteptați. - Bine, o să așteptăm.
Ascultă-mă Gladys, e vorba de 3 săptămâni în Florida.
Sweet Sue și a ei Society Sincopators.
Au nevoie de 2 fete pentru bas și saxofon.
Cum adică, cine e? Sunt Poliakoff. Am o slujbă pentru tine.
Gladys. Mai ești acolo?
Gladys!
Meshugeneh. A dansat odată 112 ore în continuu.
- Și acum e în pat cu o cădere nervoasă. - Spune-i să nu mai vină deloc aici.
Și Cora Jackson?
După câte știu eu, cântă cu Armata Salvării.
Drexel 9044.
Femei proaste.
Poftim, suntem gata să plecăm la Miami și ce se întâmplă?
Saxofonista fuge cu un vânzător de Biblii iar basista rămâne însărcinată.
Bienstock, ar trebui să te concediez.
Pe mine? Eu sunt manager, nu paznic.
Alo! Vreau să vorbesc cu Bessie Malone.
Ce face în Philadelphia?
Da?
Bessie și-a lăsat părul mare și cântă cu Stokowski.
Bessie cea cu fundul negru? Schpielt zich mit der Philarmonic.
Dar Rosemary Schultz?
Și-a tăiat venele când a murit Valentino.
O să facem și noi asta dacă nu găsim 2 dame până-n seară.
Nu ne interesează unde le găsești. Adu-le doar la trenul de ora 8.
Dacă apare ceva, te sun.
Pa, Sig. Mă întreb dacă mai am loc pentru încă un ulcer.
Nellie, vreau o convorbire interurbană.
Sig, vrem să vorbim cu tine. Despre slujba din Florida...
Nellie ne-a spus de ea. N-am venit prea târziu, nu?
Ce-i cu voi? Sunteți comedianți? Afară!
Agenția William Morris din New York.
Nu ai nevoie de un bas și de un saxofon? Instrumentele sunt bune, voi nu.
Vreau să vorbesc cu domnul Morris.
- Noi ce-avem? - Nu aveți forma potrivită.
- Da' ce vrei? Cocoșați? - Nu spatele mă îngrijorează pe mine.
Ce fel de trupă-i asta?
- Să fiți blonzi. - Ne vopsim.
Și trebuie să fiți fete.
Nu, nu putem.
- Domnule William Morris? - Vreți să spuneți că e o trupă de fete?
Scumpa mea Nellie... ce i-aș mai rupe gâtul...
Hai să lămurim odată. De ce nu suntem buni?
Când am cântat în ceainăria țigănească, am purtat cercei de aur.
Când am cântat cu trupa aia hawaiană, am purtat fuste din iarbă.
- Ce-i cu el? E beat? - Nu prea a mâncat în ultimul timp.
Și stomacul i-a afectat creierul.
Joe, 3 săptămâni în Florida. Am putea împrumuta haine de la dansatoare.
- Ți-ai pierdut peruca... - Vorbești și tu ca să nu taci...
Luăm niște peruci de la mâna a doua, puțină vată...
Și ne va chema Josephine și Geraldine.
Josephine și Geraldine... Fugi de-aici.
Dacă vreți să faceți și voi un ban diseară,
e o petrecere de Sf. Valentin la Universitatea din Illinois.
Mergem.
6 dolari de om. Să fiți la campusul Urbana la ora 8.
Atâta drum până la Urbana doar pentru o noapte?
Sunt 12 dolari. Putem să scoatem unul dintre paltoane de la amanet.
Alo, domnul Morris? Poliakoff din Chicago la telefon.
Nu aveți disponibile 2 instrumentiste?
O saxofonistă și o basistă?
- Dacă nici Wiliam Morris nu rezolvă... - Hai, Geraldine.
Sunt 150 de kilometri. Afară ninge. Cum ajungem acolo?
- Găsesc eu ceva. - Ceva ce?
Nu mă mai pisa.
- Cum a fost, fetelor? - Ar trebui să-ți rup gâtul.
Te rog, Jerry. Nu așa se vorbește.
Nellie dragă, ce faci tu în seara asta?
- În seara asta? De ce? - Am niște planuri...
- Nu fac nimic. - Sigur?
Mă gândeam să merg acasă și să mănânc niște pizza rece.
Atunci o să stai acasă toată noaptea?
Da, Joe.
Perfect. Atunci nu ai nevoie de mașină.
Mașina mea? De ce, tică...
Nu-i așa că e tare...?
Am putea merge 3 săptămâni în Florida, cu toate cheltuielile plătite.
Plajă, palmieri, pești zburători...
Termină odată!
Ori culoare, ori nimic și o pereche de optari.
Gata băieți, lăsați-le jos.
Ce să lăsăm? Am venit după mașină.
- Da? - Da. Mașina lui Nellie Weinmeyer.
Muzicanți.
Băieți cu carte.
În regulă. Să continuăm.
E un Hupmobile model '25, verde, coupe...
E acolo. Da, chiar acolo.
- Vreți și benzină? - Da, cam de 40 de cenți.
- S-o trec în contul domnișoarei Weinmeyer? - Da. De ce nu?
Și fă-i și plinul.
Mâinile sus, toată lumea.
Cu fata la perete.
Și tu, Scobitoare.
Haide.
Hai și tu aici cu noi.
Bine, șefu'.
- Salut, Charlie. - Nu ne-am mai văzut de mult.
- Ghetre, ce faci aici? - Am venit să-ți transmit salutări.
- Nu-mi datorezi nimic. - Nu e chiar așa.
Ai vorbit și prietenilor tăi de camera mea mortuară.
- Nu știu despre ce vorbești. - Acu' că am toate sicriele alea...
- Urăsc să le văd nefolosite. - N-am nimic de-a face cu asta.
Rău, Charlie. Puteai să ai 3 optari.
La revedere, Charlie. Nu, Ghetre, nu.
Nu, Ghetre. Te rog, nu.
Cred c-o să mi se facă rău.
Ieșiți de acolo.
Hai.
- Nu am văzut nimic. - Cum? - Nimic-nimic.
Și apoi, nu-i problema noastră dacă vreți să vă bateți.
Ia stai puțin... Nu vă știu de undeva?
Nu. Suntem doar niște cântăreți.
- Am venit să luăm o mașină. - Mașina lui Nellie Weinmeyer.
E o serată dansantă deseară.
- Hai, Jerry. - O clipă.
- Unde credeți că plecați? - La Urbana, e la vreo 150 de kilometri...
Nu plecați nicăieri.
- Nu? - Nu-mi plac martorii.
- N-o să suflăm o vorbă. - N-o să mai suflați deloc.
Nici măcar aer.
Bine, băieți. Hai s-o ștergem de aici. Ne ocupăm mai târziu de aia doi.
Cred că m-au nimerit.
- Au nimerit contrabasul. - Sânge?
Dacă ne prind, o să fie sânge peste tot. Grupa 0. Hai.
Unde fugi? Cât mai departe.
Nu e suficient. Ăia ne cunosc deja.
Toți gangsterii din Chicago vor fi pe urmele noastre.
Repede, dă-mi un ban.
Vrei să chemi poliția?
N-am mai apuca să trăim pentru a depune mărturie împotriva lui Colombo Ghetre.
- Trebuie să plecăm din oraș. - Ne-am putea lăsa barbă.
Vom pleca din oraș dar ne vom bărbieri.
Acum ți-ai găsit? Ăștia vor să ne termine și tu vrei să te bărbierești.
- Părul de pe picioare, prostule. - Părul de pe picioare...?
Alo, domnul Poliakoff?
Am auzit că aveți nevoie de 2 instrumentiste.
Florida Limited pleacă de la linia 1 în direcția Washington...
...Charleston, Savannah, Jacksonville și Miami.
În vagoane!
Acum ce mai e?
Cum de-și păstrează echilibrul în chestiile astea?
Probabil din cauza felului cum e distribuită greutatea. Hai acum.
E așa de curent!
Probabil că ele răcesc tot timpul.
- Ho, moară! Pierdem trenul. - Parcă-s dezbrăcat.
- Parcă se uită toți la mine. - Cu picioarele alea? Ești nebun?
Nu are rost. N-o s-o scoatem la capăt, Joe.
Numele meu este Josephine și a fost ideea ta.
Ia privește. Uite cum se mișcă.
Parcă are pantofi sport cu arcuri în ei...
Sigur au vreun motoraș ascuns pe undeva...
Asculta aici, e un sex cu totul diferit de al nostru...
Nimeni nu-ți cere să faci un copil.
Cum ajungem în Florida, gata cu toată mascarada asta.
Să nu-mi spui că...
Super. 7 oameni uciși într-un garaj din North Side.
Se așteaptă represalii sângeroase. Frumos...
Tu m-ai băgat în asta. Hai. Tine-o tot așa, Geraldine.
Rosella. Vioara.
Hai Dolores. Trombon.
Olga, ce-ți mai face spatele? Trompeta.
Am ajuns. Sunteți de la Agenția Poliakoff?
Da. Noi suntem fetele cele noi. Noi nouțe.
Acesta este managerul nostru, domnul Bienstock. Eu sunt Sweet Sue.
Eu sunt Josephine.
Eu sunt Daphne.
- Saxofon, bas. Mă bucur să vă văd. - Ne-ați salvat viețile.
Și voi la fel..
Unde ați mai cântat?
Când pe ici, când pe colo...
Am fost 3 ani la Conservatorul Sheboygan.
În vagoane!
Aveți locurile 7 și 7A.
7 și 7A.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Și noi mulțumim.
- Hopa-sus. - Neobrăzatule!
S-ar părea că Poliakoff ne-a trimis 2 doamne adevărate.
Mai bine le-ai spune celorlalte fete să aibă grijă cum vorbesc.
Ce...?
Daphne?
Nu mi-a plăcut niciodată numele de Geraldine.
Bună, eu sunt contrabasul. Spuneți-mi Daphne.
Eu sunt Josephine. Saxofon.
- Bine ați venit pe Tărâmul Fără De Bărbați! - O să vă pară rău.
- Scoateți-vă corsetele și întindeți-vă. - Eu nu port.
- Și nu te îngrași? - Să mă îngraș? Eu?
Am cea mai bună cusătoreasă! Vine doar o dată pe lună.
- Cere așa de puțin și mi-a spus... - Hai, Daphne.
Îl știți pe ăla despre cântăreața la tubă
care a ajuns pe o insulă împreună cu un jocheu cu un singur picior?
- Nu. Cum e? - Terminați-o fetelor. Fără de-astea.
Ele au fost la conservator.
Da' de talentul acela ce zici?
E ca și cum ai cădea într-o cadă plina cu unt.
Ai grija, Daphne.
Când eram copil, am visat că am fost încuiat peste noapte într-o cofetărie.
Și erau numai bunătăți peste tot.
Jeleuri, ecleruri, plăcinta cu frișcă, tarte cu vișine...
Ascultă la mine: fără unt și fără dulciuri. Ținem regim...
Bine, Joe.
Nu acolo. Aceea-i frâna de urgentă.
Mi-ai făcut-o.
- Ce-am făcut? - Mi-ai stricat un sân.
- Mai bine te-ai duce să-l aranjezi. - Mai bine ai merge să mă ajuți.
Pe aici, Daphne.
Acum, l-ai stricat și pe celălalt.
Îmi pare rău.
M-am speriat că e Sweet Sue.
- N-o să spuneți la nimeni, nu? - Ce să spunem?
Dacă mă mai prind o dată, mă dau afară din trupă.
Sunteți basista și saxofonista?
Noi suntem. Eu sunt Daphne.
Și ea este Joe... sephine.
Hai înăuntru.
Eu sunt Sugar Cane. (Trestie de zahar)
- Sugar Cane? - Mi l-am schimbat din Sugar Kowalczyk.
Mama este profesoară de pian. Tata a fost dirijor.
- Unde a dirijat? - La Baltimore și Ohio.
Eu cânt la ukulele și voce.
N-am cine știe ce voce dar asta nu prea contează într-o orchestră.
Sunt aici doar ca să fug.
- Să fugi de ce? - Să nu mă pui să-ți povestesc...
Vrei și tu? E bourbon.
Mi-am propus să nu mai beau.
Nu vreau să crezi că sunt o bețivă. Pot să mă opresc dacă vreau, numai că nu vreau.
- Mai ales atunci când sunt tristă. - Te înțelegem.
Toate fetele beau. Dar eu sunt cea care este prinsă. Povestea vieții mele...
Întotdeauna am parte numai de bățul de la vata de zahar.
Cusăturile sunt drepte?
La fix!
- Ne mai vedem, fetelor. - Pa, Sugar.
Cred că am nimerit unde nu trebuie.
Calm, Daphne. Ai văzut ce forma avea recipientul acela?
Las-o baltă. O singură mișcare greșită și am zburat din tren.
Apoi urmează politia, ziarele și gangsterii din Chicago.
Mamă, ce mi-ar mai place să gust din Zaharul (Sugar) ăla.
Ascultă...
Fără dulciuri, fără unt și fără Sugar.
Le-ai smuls iarăși.
- Sheboygan. Unde ați cântat ultima oară? - La cadril?
Nu. La o înmormântare.
Va deranjează cumva dacă vă cer să cântați mai cu viață?
O să ne dăm silința.
Ce-i cu găurile alea?
Astea?
Nu știu.
Șoareci?
Gata, fetelor. Reluăm. Și mai cu viață.
Bienstock!
Da, Sue?
Credeam că s-a înțeles că nu mai vreau băutori în trupa asta.
A cui e?
Hai, acum. Recunoaște.
Sugar, te-am avertizat... Vă rog, domnule Bienstock.
Gata. În Kansas aveai băutură în sticla de șampon.
Alta dată am găsit băutură în ukulele...
Domnule Bienstock, îmi dați vă rog înapoi sticla?
Sigur. Strânge-ți lucrurile. La următoarea stație... Sticla ta?
Da. Doar puțin bourbon. O fi alunecat.
Dă-o încoace.
Nu spuneați voi că ați fost la conservator?
- Da. Un an. - Parcă ați spus 3 ani.
Am terminat mai repede pentru bună purtare...
Cu 2 lucruri nu sunt de acord atunci când muncim: băutura și bărbații.
Bărbații? Nu vă faceți griji.
Nici moarte n-am umbla cu bărbați.
Niște bestii vulgare și păroase cu 8 mâini.
Și care vor doar un singur lucru de la o fată.
Mă scuzați, domnișoară.
Gata, fetelor. Reluăm.
- Hortense dragă, noapte bună. - Noapte bună, Daphne.
Maude, vise plăcute. Noapte bună, Daphne.
Noapte bună, Gloria.
Dolores, somn ușor!
Noapte bună, Emily. Pupici dulci!
Ce zici de chestia asta cu "Pupici dulci!"?
Liniștește-te. Repetă într-una că ești fată.
Sunt fată. Tu ești fată.
Sunt fată. Sunt fată.
Sunt...
Ia uită-te la dotările secției ritmice...
Sunt fată.
Noapte bună, Sugar.
Noapte bună, dulceață.
- Dulceață? - Ai auzit? Mi-a spus "dulceață".
O, dulceață.
Ce faci?
Să fiu sigur că dulceața nu zboară din stup.
În seara asta n-o să fie nici o "bâzâială"pe-aici.
Dar dacă trebuie să cobor... să beau niște apă sau pentru altceva.
- Abține-te. - Și dacă nu reușesc?
- Să zicem că este o urgență. - Trage semnalul de alarmă.
Bienstock, e ceva ciudat la fetele alea noi.
- Ciudat? În ce sens? - Nu știu, dar simt asta chiar aici.
Ulcerul e ca o alarmă pentru hoți pe care o ai în tine...
Tu ai grijă de ulcerele tale iar eu, de cele două.
În regulă, toată lumea la culcare. Noapte bună, fetelor.
- Noapte bună, Daphne. - Noapte bună, Josephine.
Sunt fată. Sunt fată.
Mai bine eram mort.
Sunt fată... sunt fată... sunt fată...
Daphne...
Sugar
Vroiam să-ți mulțumesc pentru că m-ai acoperit azi. Ești o adevărată prietenă.
N-ai pentru ce.
Mă gândeam că ar trebui să fim unite.
Dacă n-ai fi fost tu, m-ar fi dat jos din tren.
Aș fi rămas undeva în necunoscut, eu și a mea ukulele...
E tare frig afară.
Vreau să spun, când mă gândesc la tine și la sărmana ta ukulele...
Dacă vreodată voi putea face ceva pentru tine...
Îmi trec un milion de lucruri prin cap.
Ăsta-i unul dintre ele.
E Sweet Sue.
Nu vreau să știe că suntem tovarășe.
Bine, n-o să spunem la nimeni. Nici măcar Josephinei.
Mai bine rămân aici până se întoarce să se culce.
Poți să rămâi aici cât vrei.
Nu te înghesui, nu?
Nu. E așa de bine...
Când eram fetiță, în nopțile friguroase ca asta, mă strecuram în patul sorei mele.
Ne băgam sub plapumă și ziceam că ne-am rătăcit într-o peșteră întunecată
și tot încercam să găsim drumul spre ieșire.
Foarte interesant.
- E vreo problemă? - Nu, nu, deloc.
Sărmana de tine. Tremuri toată.
Ți se pare.
- Îți arde fruntea. - Ți se pare.
- Picioarele îți sunt reci. - Nu-i de râs!
Hai lasă-mă să le încălzesc puțin.
- Așa. Nu-i mai bine? - Da. Sunt fată... sunt fată...
- Poftim? - Sunt o fată foarte bolnavă.
- Mai bine plec înainte să iau ceva. - Nu așa de bolnavă...
Sunt foarte sensibilă.
Sugar, dacă simți că ești pe cale să te molipsești de ceva,
cel mai bun remediu din lume este o gură de whisky.
- Ai așa ceva? - Știu de unde să iau.
Nu mișca.
- Ține-mă. - În regulă.
Sus.
- Ai pățit ceva? - Da.
- Cum e sticla? - Pe jumătate plină.
- Mai bine ai aduce niște cești. - Cești?
Dragă, asculta-mă pe mine, asta-i singura modalitate de a călători.
Aprinde lumina. Nu văd ce fac.
Fără lumină. Să nu afle și celelalte.
- Dar s-ar putea să mai vărs. - Varsă.
Să bem, să râdem și să ne distrăm.
Chestia asta s-ar putea transforma într-o petrecere surpriză.
- Care-i surpriză? - Nu-ți spun încă.
- Dar când? - Mai bine bea ceva.
Asta o să facă să-ți crească păr pe piept.
Ești pe-aproape.
Vă distrați numai voi?
Da, numai noi. Te rog, pleacă.
Dolores, mai ai vermutul ăla?
- Sigur. - Cine vrea vermut?
Noi avem bourbon. Putem face cocktailuri.
Cocktailuri? La ora asta?
- Adu shaker-ul. - O, Sugar.
O să-mi strici surpriza.
- Hei, iubire, ce se petrece? - Petrecere la cușeta 7.
- Aduc niște brânză și sărățele. - Eu aduc shaker-ul, tu adu un tirbușon.
Rosella, e petrecere la cușeta 7.
- Ai un tirbușon? - Stella are.
Adu niște păhărele.
Hei, e petrecere la cușeta 7.
- Uite vermutul. - Aici e o petrecere privată. Plecați.
Am adus niște brânză și sărățele.
- Ajung 10 păhărele? - Asta-i o petrecere pentru doi. 10?
Vă rog, fetelor. Vreți să încetați?
Fetelor, o să le treziți pe cele de jos.
Ai grijă cu tirbușonul ăla.
- Ia o sărățică. - Fără sărățele în pat.
Nu vreți să plecați și să vă faceți propria voastră petrecere?
Uite shaker-ul.
- Ce bună ar fi fost niște gheață. - Mai ușor cu vermutu' ăla.
13 fete într-un loc aduc ghinion. 12 din voi trebuie să plece.
- Dă-mi untul de arahide. - Vrea cineva salam?
Terminați-o cu mâncarea. Dimineață o să fie plin de furnici.
Ai cumva niște lichior de cireșe amare?
Nu contează.
Lichior de cireșe amare?
Ce se petrece aici?
Daphne, unde ești?
Nu e vina mea. Nu eu le-am invitat.
Gata fetelor, terminați-o.
Ați auzit-o pe Josephine. Toată lumea afară.
- Tu nu, Sugar. - Mă duc să aduc niște gheată.
Afară.
Așa, Sugar. Acum și restul, afară.
- Hai aici. Apa e bună. - Ia un cocktail..
Mai încet. O să ne dea pe toate afară. Sugar, nu mă lăsa singură aici.
Hai, fetelor. E 2 noaptea.
V-ați distrat. Petrecerea s-a terminat. Fiecare la locul ei.
- Ce-i asta? - Josephine, hai încoace până nu se topește.
Pune-o aici.
Sugar, o să intri într-o mare belea.
Mai bine ai sta de șase.
Dacă Bienstock te prinde din nou...
Care-i problema cu tine?
Cred că nu sunt foarte deșteaptă.
N-aș spune asta. Mai degrabă, neglijentă.
Nu, proastă de-a binelea. Dacă aș fi avut ceva cap,
n-aș fi fost acum cu trupa asta nenorocită.
Atunci de ce te-ai mai angajat aici?
Înainte cântam cu trupe de bărbați, dar acum nu-mi mai permit.
Ai fost vreodată cu o trupă de bărbați?
Cine, eu?
De asta fug acum.
În ultimii 2 ani am lucrat cu 6. Frățioare...
- Greu? - Mai întrebi?
- Nu poți să ai încredere în bărbații aia. - N-am încredere nici în mine.
Am chestia asta cu cântăreții la saxofon.
Mai ales cu saxofonul tenor.
- Da? - Nu știu de ce, dar ei mă paralizează.
Tot ceea ce trebuie să facă este să cânte 8 măsuri din "Come to me, my melancholy baby"
după care mi se face pielea de găină și sunt a lor.
- Chiar așa? - De fiecare dată.
Știi, eu cânt saxofon tenor.
Dar tu ești fată, mulțumesc lui Dumnezeu. De asta am venit în această trupă.
- Siguranța înainte de toate. - Numai ca să scap de golanii aia.
Tu nu știi cum sunt. Te îndrăgostești de ei.
Crezi că va fi cea mai tare chestie de la Zeppelin încoace.
După aceea, ei împrumută bani de la tine,
pe care-i cheltuie cu alte femei sau pe pariuri la curse.
Nu mai spune.
Apoi, într-o bună dimineață când te trezești, el nu mai e, saxofonul nu mai e.
N-a mai rămas decât o pereche de ciorapi vechi și un tub stors de pastă de dinți.
Îți revii cu greu, îți găsești o alta slujbă și apare un alt saxofonist...
Se repetă aceeași chestie.
Înțelegi ce vreau să spun? Nu-s prea deșteaptă.
Deșteptăciunea nu e totul.
Ce pot să-ți spun este că nu voi mai păți așa ceva niciodată.
M-am săturat să tot mănânc bățul de la vata de zahăr.
Gheață. În ce să pun gheața? Fetele nu mai au răbdare.
- Ce zici de 2 băuturi și pentru noi? - Sigur.
- Împlinesc 25 de ani în iunie. - Chiar?
Asta înseamnă un sfert de secol. Și asta o face pe o fată să se gândească.
- La ce? - La viitor.
De exemplu, la un soț. De asta sunt bucuroasă că mergem în Florida.
- Dar ce e în Florida? - Milionari... Stoluri...
Iarna merg cu toții în sud, ca păsările.
- Și vrei să prinzi și tu o pasăre bogată? - Nu-mi pasă cât de bogat este.
Atâta vreme cât are iahtul lui, trenul lui și pasta lui de dinți.
Ai dreptate. Poate o să întâlnești și tu unul, Josephine.
Cu bani ca Rockefeller și umeri ca Johnny Weismuller.
- Eu vreau ca al meu să poarte ochelari. - Ochelari?
Bărbații care poartă ochelari sunt mult mai gentili, mai tandri și mai neajutorați.
- N-ai observat? - Da, acum îmi dau și eu seama de asta.
Le-au slăbit ochii de la citit.
Coloanele acelea lungi și cu litere mărunte din Wall Street Journal.
Contrabasista știe cum se face o petrecere.
Fericire.
Sper ca de data asta să ai parte de vată de zahăr...
Așa că jocheul cu un picior a spus...
Ce-a spus?
...a spus: "Nu-ți face probleme pentru mine. O să călăresc pe o parte."
Îmi pare foarte rău. S-ar părea că sughit.
Hai să o frecăm cu niște gheață pe gât.
Cred că... Ai scăpat-o.
Da' rece e.
Nu, vă rog. Nu faceți asta. Se gâdilă.
Ajutor. Vă rog. Ajutor.
Josephine.
Te rog oprește asta.
Ce s-a întâmplat? Strânge-mă.
Vreau să spun, o să văd.
Ce se petrece aici?
Bienstock!
Suntem în Florida?
Sugar?
O să duc eu instrumentele.
Mulțumesc, Daphne. Mulțumesc, Daphne.
Nu-i așa că e o scumpă?
Bună ziua!
Ma-mă!
Iată-i. Așa de multi milionari că nu poți arunca un ac printre ei.
Pariez că nu-i nici unul sub 75 de ani.
Asta înseamnă 3 sferturi de secol. O face pe o fată să se gândească.
Să sperăm că și-au adus și nepoții cu ei.
Da.
Mă scuzați, domnișoară.
- Îmi dați voie? - Poftim.
Sunt Osgood Fielding al treilea.
Eu sunt Cenușăreasa a doua.
Dacă e ceva ce-mi place, acela este o fată cu glezna puternică.
Și mie la fel. La revedere.
- Dă-mi voie să duc eu unul din instrumente. - Mulțumesc.
Ești un scump.
E foarte bine că mai apare și sânge tânăr pe aici.
Personal, am grupa 0.
Întotdeauna am fost fascinat de show business.
Chiar așa?
De fapt, asta costă familia mea destul de mulți bani.
- Investiți în spectacole? - În fetele din spectacole...
- Am fost căsătorit până acum de 7 sau 8 ori. - Nu știi exact?
Mama ține socoteala.
- E cam supărată pe mine. - Nu-i de mirare.
Așa că, atunci când a izbucnit scandalul George White, ea m-a trimis în Florida.
Ea crede că sunt în larg cu iahtul și... pescuiesc.
Strângeți undița, domnule Fielding. Ați greșit peștele.
Dacă promit că sunt cuminte, ce-ați zice de o cină împreună?
- Îmi pare rău, voi fi pe scenă atunci. - Da, desigur.
- La ce instrument cântați? - Contrabas.
Fascinant.
Folosiți arcușul sau doar ciupiți coardele?
De cele mai multe ori, îl plesnesc.
Sunteți o femeie pe cinste.
Pariem?
Ultima mea soție a fost acrobat. Contorsionistă.
Putea să fumeze o țigare ținând-o între degetele de la picioare.
Ma-mă!
- Dar mama a rupt căsătoria. - De ce?
Nu-i plac fetele care fumează.
- La revedere, domnule Fielding. - La revedere?
- Trebuie să urc. - Nu. Nu, nu.
Nu scapi așa ușor.
Bine, șofer. O tură prin parc, încet.
Și să fii atent numai la drum...
Ce fel de fată crezi că sunt, domnule Fielding?
- Te rog. Nu se va mai repeta. - Chiar așa.
- Te rog, întoarce-te. - Prefer să urc pe scări.
Te rog, domnișoară...
Ma-mă!
Bine, fetelor. Iată și distribuirea pe camere.
Ochelarii. Unde îmi sunt ochelarii?
Olga și Mary Lou la 412.
Și Mary Lou, să-ți strângi kimonoul pe tine când chemi serviciul de cameră.
Josephine și Daphne la 413.
- Dolores și Sugar la 414. - Eu și Sugar?
Da' ce vroiai? Un jocheu cu un picior?
Rosella și Emily la 415...
- Aș fi vrut să ne pună în aceeași cameră. - Și eu.
Dar nu-ți fă probleme, Sugar. Ne vom vedea foarte des.
414... E același număr de cameră pe care l-am avut și în Cincinnati,
când am fost ultima oară cu o trupă de bărbați.
Ce jigodie era!
- Saxofonistul? - Cine altcineva. Eram nebună după el.
La 2 dimineața m-a trimis după crenvurști și salată de cartofi.
Nu mai aveau salată de cartofi așa că am luat salată de varză.
- Și el mi-a aruncat-o drept în cap. - Dă-i încolo de saxofoniști.
O să întâlnești un milionar tânăr.
Ce te face să fii așa de sigură? Intuiția mea feminină.
Astea sunt gențile tale?
- Și aceea. - Bine, păpușă.
- Bănuiesc că vrei bacșiș. - Lasă asta, păpușă.
La urma urmei, tu lucrezi aici și eu lucrez tot aici.
E minunat că tu te ocupi de organizare.
- La revedere. - Ascultă, păpușă.
- Când termini diseară? - De ce?
Eu lucrez de noapte și am ascunsă o sticlă de gin.
- Și când va fi o pauză... - Nu ești cam prea tânăr pentru asta?
Vrei să-mi vezi carnetul de conducere?
- Dispari, auzi tu? - Așa îmi placeți: mari și înțepate.
Și... scapă de colega de cameră.
Bătrân libidinos! Ce s-a întâmplat?
M-a pișcat în lift. Vezi acum cum trăiește cealaltă jumătate?
Nu sunt nici măcar drăguță.
Nu le pasă. Porți fustă. Și asta-i ca și cum ai flutura o pânză roșie în fața unui taur.
M-am saturat să fiu pânza roșie. Vreau să fiu din nou taur.
- Hai s-o ștergem. - Unde s-o ștergem?
Mi-ai promis că în clipa în care ajungem în Florida, o ștergem.
Cum? N-avem o lețcaie. Găsim alta trupă. Una de bărbați.
Colombo Gheatră ne caută în toate trupele de bărbați din țară.
- E umilitor. - Te-a pișcat. Și?
Ți-ar place mai mult să-ți scoți plumbii din burtă?
Dar cât o să țină asta?
Care-i problema? Ne-am aranjat foarte bine.
Zi și tu. Avem casă și masă. Luăm bani la săptămână. Privește...
Privește palmierii, peștii zburători...
Ce mă tot pisezi cu peștii zburători?
Știu că vrei să rămâi. Te-ai îndrăgostit de Sugar.
- Eu, de Sugar? - V-am văzut eu în autobuz...
Tot gângureați și șoșoteați și vă împrumutați una alteia rujul.
- Ce tot zici tu acolo? Eu și Sugar? - Tu și Sugar.
- Suntem ca 2 surori. - Și eu sunt Zâna cea bună.
O să fiu cu ochii pe tine.
Sunteți îmbrăcate?
Intră.
Fetelor, n-ați văzut o geantă maro cu o dungă albă și cu inițialele mele?
Am acolo toate hainele mele de vacanță.
- Nu am văzut. - Nu mai înțeleg nimic.
Prima dată ochelarii, acum una din genți.
Unde e ukulele-ul meu? Acum și ukulele.
S-ar părea că este un hoț pe aici. Poftim. Bună, Sug.
- Mergem la o baie. Vii? - La o baie? Neapărat.
Dar nu ai costum de baie.
Nici eu nu am.
- Nici ea nu are. Nu ai nici tu? - Putem să închiriem de acolo.
- Tu, Josephine? - Cred c-o să lenevesc în cadă.
- Într-o zi ca asta? E minunat afară. - Las-o în cadă. Haide.
- Să nu faci insolație, Daphne. - Eu am loțiune protectoare.
Ea mă dă pe mine, eu o dau pe ea... La revedere.
Daphne. Termină. Ce faci?
O șmecherie pe care am învățat-o în lift.
Ai grijă. Vine unul mare.
Daphe, n-am crezut că ești așa de mare.
Trebuia să mă fi văzut înainte de regim.
Mă refer la umerii și la brațele tale.
Tot cărând contrabasul ăla de colo-colo...
- Te invidiez pentru un singur lucru. - Care?
Ai sânii mici.
Hainele cad mai bine pe tine decât pe mine.
Ai grijă, Daphne.
Sugar, hai să ne jucăm cu mingea.
Junior, e timpul pentru somnul de prânz.
Nu, vreau să mă mai joc.
- Junior, n-ai auzit-o pe maică-ta? - Dispari!
Plaja asta nu-i destul de mare pentru amândoi.
Mami!
Să începem!
Mie-mi place cafeaua, mie ceaiul.
Câți băieți se țin după mine?
1, 2, 3,
4, 5, 6, 7...
Îmi pare foarte rău. Sper că nu te-ai lovit?
- Nu cred. - Vreau să fii sigură.
Pentru că atunci când oamenii află cine sunt,
angajează un avocat lipsit de scrupule care cere de la mine
despăgubiri de 3-4 milioane de dolari
Eu nu o să te dau în judecată, indiferent cine ești.
Mulțumesc.
- Cine ești? - Asta-i bună!
Sugar!
Hai.
Salutare.
- Nu te-am mai văzut cumva? - Nu prea cred.
- Locuiești la hotel? - În nici un caz.
Figura ta îmi e cunoscută.
Probabil ai văzut-o în ziare sau reviste.
Vanity Fair. Asta trebuie să fie.
- Vrei să te dai puțin mai încolo? - Nu mai văd.
Ce?
Pe iaht se ridică un steag roșu cu alb la ora cocktail-ului.
Ai un iaht?
Care e? Acela mare?
Nici într-un caz.
Cu toată agitația din lumea asta, nimeni n-ar trebui
să aibă un iaht mai mare de 12 persoane.
Sunt de acord.
Spune-mi, cine ridică steagul?
- Soția ta? - Nu, omul responsabil cu steagul.
Și cine amestecă cocktail-urile? Soția ta?
Nu, omul responsabil cu cocktail-urile.
Ascultă, dacă te interesează dacă sunt sau nu căsătorit...
- Nu mă interesează de loc. - Ei bine, nu sunt.
Asta este foarte interesant.
- Cum e bursa? - Urcă, urcă.
Sunt sigură că atunci când participi, faci 100.000 de dolari.
Se prea poate. Tu joci la bursă?
- Nu, eu cânt la ukulele și voce. - De plăcere?
Avem spectacole la hotel.
Sweet Sue și Society Syncopators.
- Sunteți deci, fete de societate. - Da... Bryn Mawr, Vassar...
Ne distrăm și noi...
Syncopators. Asta înseamnă că voi cântați muzica aceea foarte rapidă... jazz?
Da. E foarte ritmată, într-adevăr.
Bănuiesc că unora le place jazzul. Eu prefer muzica clasică.
Și eu.
De fapt, am făcut 3 ani la Conservatorul Sheboygan.
O școală bună. Și familia nu are nimic împotriva carierei tale?
Ba da. Tata m-a amenințat că nu-mi mai dă nici un ban.
Dar nu-mi pasă. Era așa de plictisitor acolo.
Petreceri de absolvire. Baluri de început de an.
Premiere la operă. Vânătoare cu câini.
Și întotdeauna același număr de 400.
E uimitor cum de nu ne-am mai întâlnit până acum.
Sigur mi-aș fi amintit pe cineva așa de atrăgătoare ca tine.
Ești foarte drăguț. Sunt sigură că ești și gentil și neajutorat.
Poftim?
Eu am o teorie despre bărbații care poartă ochelari.
Ce teorie?
Îți voi spune atunci când te voi cunoaște mai bine.
- Ce faci în seara asta? - În seara asta?
Poate vii la hotel ca să ne asculți.
- Mi-ar place dar e destul de dificil. - De ce?
Vin la țărm doar de 2 ori pe zi în timpul refluxului.
Din cauza scoicilor. E pasiunea mea.
- Aduni scoici? - Exact ca tata și bunicul.
S-ar putea spune că e pasiune de familie.
De asta am și numit compania petrolieră după ea.
- Shell (scoică) Oil? - Te rog, fără nume. Spune-mi doar Junior.
Sugar!
Trebuie să mă schimb pentru masă.
Du-te înainte, Daphne. Vin și eu mai târziu.
Ce e, domnișoară? La ce te holbezi așa?
Mi se întâmplă tot timpul.
Și eu l-am recunoscut. Poza lui era în Vanity Fair.
- Vrei să te dai mai încolo puțin? - Da. Îi stai în cale.
Așteaptă un semn de pe iaht.
Iahtul lui?
Pentru 12 persoane. Ea e prietena mea Daphne. E de la Vassar.
De unde?
Sau de la Bryn Mawr?
Am auzit o poveste foarte tristă despre o fată care a mers la Bryn Mawr.
S-a certat cu colega ei de cameră
și au găsit-o apoi strangulată cu propriul ei sutien.
Da. Trebuie să avem foarte mare grijă pe cine alegem coleg de cameră...
Cred că e mai bine să plec.
A fost o încântare să vă cunosc.
- Vei veni să ne asculți? - Voi face tot posibilul.
Să vii neapărat. Să vezi ce ne vom mai distra...
Să aduci și iahtul. Hai, Daphne.
- Ce zici de tipul ăla? - Mâinile jos. Eu l-am văzut prima.
Sugar, un mic sfat. Dacă aș fi fată, cum și sunt, aș avea grijă cum merg.
Dacă aș fi avut grijă cum merg, nu l-aș fi cunoscut.
- Abia aștept să-i spun lui Josephine. - Da, Josephine...
Abia aștept să văd ce figură va face. Va fi așa de surprinsă...
Și eu. Hai să-i spunem chiar acum.
- Nu trebuie să alergăm. - Ba da, ba da.
Josephine...
- S-ar părea că nu-i aici. - Ciudat! Josie!
Nu-mi dau seama unde ar putea fi.
- Mă întorc mai târziu. - Nu. Așteaptă.
Ceva îmi spune că va apare imediat.
- Crezi sau nu dar Josephine a prezis asta. - Sigur, sigur.
Să se fi dus la cumpărături? La cumpărături. Asta era.
Ceva îmi spune că va intra pe ușa aceea într-un costum nou nouț.
- Josephine. - Nu v-am auzit intrând.
- V-ați distrat bine, fetelor? - S-a întâmplat ceva minunat.
- Ce? - Ghici!
- S-a terminat cu prohibiția? - Mai încearcă.
- L-am cunoscut pe unul din ei. - Care ei?
Shell Oil Junior. Are milioane, ochelari și iaht.
Nu mai spune!
N-are numai iaht. Are și bicicletă.
Daphne...
Hai, vorbește-mi despre el.
Păi, e tânăr, e chipeș. E burlac.
E un adevărat gentleman, nu ca țopârlanii ăia...
Mai bine te-ai duce după el dacă vrei să nu-l pierzi.
N-am de gând să-l las. E așa drăguț! Strânge scoici.
Scoici? Pentru ce?
Știi tu, jocul ăla vechi cu scoici...
Daphne, ne plictisești.
Oricum, ai să-l întâlnești diseară. Da?
A spus că va veni să ne asculte... poate.
Cum adică... poate? Am văzut eu cum se uită la tine. Sigur va veni.
Sper.
Tu ce crezi, Josephine? Ce zice globul tău de cristal?
- Sugar. - Sugar e aici?
Sugar, tu ai cheie? Am rămas pe dinafară și fac numai apă pe hol.
Ne vedem pe scenă.
Ce vrei să-i faci fetei de te dai drept milionar?
Și accentul ăla ciudat? Nimeni nu vorbește așa...
Am mai văzut eu cum le amăgești pe femei...
Dar, cu siguranță că asta e cea mai josnică, cea mai abjectă...
Nu mi-e frică de tine.
Sunt eu subțirel dar sunt vânos.
O s-o pățești. Când mă-nfurii, sunt un tigru.
Joe... Nu mă mai privi așa. A fost doar o glumă.
Am să calc eu costumul. Telefonul.
Răspunde la tele... fon.
Alo?
Da, aici e 413.
De pe vas? Da, accept.
Daphne? Aici e tipul ăla obraznic.
- Mai ții minte - Osgood? În lift?
Mi-ai tras o palmă!
- Cine-i acolo? - Colega ei de cameră.
Daphne nu poate vorbi acum. E urgent?
Pentru mine este. Vrei să-i transmiți un mesaj?
Spune-i că aș vrea să ia cina cu mine pe iahtul meu după spectacol.
Bine. Cina, iaht, după spectacol. Îi transmit.
- Iahtul tau? - New Caledonia. Așa se cheamă.
Old Caledonia s-a scufundat în timpul unei petreceri nebunești la Capul Hatteras.
Dar spune-i să nu se îngrijoreze. Asta va fi o mică gustare, doar pentru noi doi.
Doar voi doi? Dar echipajul?
Am avut grijă de toate. Le-am dat liber pe țărm.
Vom servi fazan rece cu șampanie.
Am discutat și cu paza de coastă. Diseară va fi lună plină.
Și mai spune-i că am discurile noi cu Rudy Vallee.
Buna treabă. Lui Daphne îi place foarte tare.
Ce-mi place?
Da, domnule Fielding.
O veți lua după spectacol, cu barca dumneavoastră cu motor. La revedere.
Cum ați spus?
- Ma-mă. Am să-i transmit mesajul. - Ce mesaj? Ce barcă cu motor?
Ai pus-o. Fielding vrea să mănânce fazan rece cu tine pe iahtul lui.
Doar voi 3 pe vasul acela mare. Tu, el și Rudy Vallee.
Mare scofală! Sună-l și spune-i că nu merg.
Sigur că nu.
Eu merg.
Vrei să fii pe vas cu bătrânul ăla libidinos?
O să fiu pe vas cu Sugar.
- Și el unde o să fie? - El va fi pe țărm cu tine.
- Cu mine? - Exact.
Nu. Niciodată, Josephine.
Daphne, îți face semn iubitul tău.
Luați-vă de mâna amândoi și aruncați-vă cu capu-n jos în apă...
Nu uita că te întâlnești cu el în seara asta, așa că zâmbește.
Poți și mai bine de-atât. Arată-i dinții, întreaga ta personalitate...
De ce te las să mă bagi în chestia asta? De ce?
Pentru că suntem prieteni. Cei 2 mușchetari.
Nu mă lua pe mine cu mușchetarii. Cum o să-l țin la țărm?
Spune-i că ai rău de mare. Joacă golf cu el.
Nu. N-am de gând să fiu prins într-o capcană de nisip alături de ăsta.
Care din voi, păpușilor, e Daphne?
Contrabasul.
De la fața aia de bidon turtit de la masa 7.
- Și asta-i de la mine pentru tine, păpușă. - Șterge-o, papițoiule!
Nu te mai obosi să lași uța deschisă. Am eu cheie.
Ce faci cu florile mele? Le împrumut. Le vei primi înapoi.
Cred că nu mai apare. E 1 fără 5.
- Crezi c-a uitat? - Știi cum sunt milionarii...
Astea sunt pentru tine.
Pentru mine?
E Shell Oil.
- Nu! - Da!
Vrea să ia cina cu mine pe iahtul lui.
Mă ia de pe chei.
- Nu! - Da!
Ai auzit-o: da.
Închipuiește-ți, Josephine. Eu, Sugar Kowalczyk din Sandusky, Ohio,
pe iahtul unui milionar.
Dacă m-ar putea vedea mama acum...
Sper că mama mea nu va afla niciodată...
Gata pentru această seară. Sweet Sue vă urează noapte bună,
amintindu-vă că toate fetele din trupa mea sunt niște virtuoase...
Și așa vreau să le păstrez.
Noroc. Mulțumesc.
Nu-i păcat? O luna plină, un iaht gol...
O să vărs. Hai să mergem la dans.
Este un restaurant pe plajă...
Mai să fie... Chiar are bicicletă.
Cine?
Ce ziceai de restaurant?
Au o formație cubaneză, "That's the Berries".
Hai acolo, legăm orchestra la ochi și dansăm tangouri până-n zori.
- Știi ceva, domnule Fielding? - Ce?
Ești dinamită.
Și tu ești ca niște artificii.
- Aștepți de mult? - Problema nu e de cât timp aștept.
Ci, pe cine aștept. Mulțumesc... pentru flori.
Am vrut să trimit orhidee cu avionul de la sera noastră,
numai că Long Island era cuprinsă de cețuri.
Intenția contează.
Cred că am rămas fără benzină.
Ce simpatic să rămâi fără benzină. Vreau să spun, tu, cu Shell Oil...
Cred că s-a înțepenit în marșarier.
Abia am cumpărat barca asta. E un model experimental.
Nu prea au reușit-o.
Te deranjează dacă mergem cu spatele? O să dureze mai mult...
Nu contează cât îți ia, ci contează cu cine ești...
Părea așa de mic de pe plajă...
Dar când ești pe el, e cât un crucișător sau distrugător.
E normal ca mărime. Avem 3. Mama îl ține pe-al ei în Southampton.
Tata este în Venezuela. Compania pune și acolo o conductă.
Tata e mai interesat de căi ferate. Baltimore și Ohio.
Care-i babordul și care-i tribordul?
Asta depinde dacă vii sau dacă pleci.
Vreau să spun că pupa este în partea opusă prorei.
Și asta-i puntea. Pe ea poți să ajungi dintr-o parte în cealaltă a navei.
- Nu vrei un pahar de șampanie? - Ba da. Încotro?
Scările urcă și coboară. Da. Cabina de furtună...
Un alt lucru bun pe acest iaht... multe dulapuri.
Ia să vedem. Unde crezi tu că este aranjat totul?
Aici.
Sigur. Ce prost sunt.
Întotdeauna joia sunt servit în salonul mic.
Ce rafinament! Parcă e o vilă plutitoare.
E numai bine pentru un burlac.
Ce peste frumos! L-am prins la Capul Hatteras.
Ce e?
Face parte din familia heringilor.
E un hering?
Nu e extraordinar cum de reușesc să bage peștii ăștia mari în borcanele alea mici?
Ei se micșorează când sunt marinați.
- Șampanie? - Nu mă deranjează.
Atunci, "Până la fund!" cum spunem noi pe mare.
Bon voyage.
- Ia uite la argintăria asta. - Trofee.
Știi cum e... Trasul la țintă, creșterea câinilor de rasă, polo...
Polo-ul nu e foarte periculos?
Ba da. 2 ponei s-au înecat sub mine.
Unde e colecția de scoici?
A, da. Unde oi fi pus-o?
Vezi și tu, joia sunt cam neajutorat pe aici.
Ce e joia? E ziua liberă a echipajului.
- Vrei să spui că suntem singuri pe vas? - Absolut.
N-am mai fost niciodată complet singură cu un bărbat în toiul nopții,
în mijlocul oceanului. Ești în deplină siguranță.
Suntem ancorați. Vasul este într-o formă foarte bună...
Paza de coastă ne va anunța dacă va apare vreun iceberg.
Nu e vorba de iceberg-uri...
Dar unii bărbați ar încerca să profite de o situație ca asta.
- Mă flatezi. - Dar sunt sigură că tu ești un gentleman.
Nu e asta. Doar că sunt inofensiv.
- Inofensiv? Cum adică? - Nu știu cum să-ți spun
dar e ceva legat de femei.
- Ce? - Pur și simplu mă lasă rece.
Vrei să spui frigid?
E mai degrabă un blocaj mental.
Când sunt cu o fată, asta nu are nici un efect asupra mea.
- Dar ai încercat? - Da. Încerc tot timpul.
Vezi? Nimic.
- Nimic, nimic? - Nimic, nimic.
- Asta mă face să mă simt groaznic. - Dragule, dar nu e vina ta.
Uneori, Mama Natură mai face și cadouri din astea...
Ceva nu e în regulă aici înăuntru.
- Vrei să spui că nu te poți îndrăgosti? - Nu mai pot.
M-am îndrăgostit odată, dar prefer să nu vorbesc despre asta.
- Nu servești niște fazan rece? - Ce s-a întâmplat?
- Nu vreau să te plictisesc. - Deloc.
Eram boboc la Princeton...
Și apare fata asta. O chema Nellie.
Tatăl ei era vicepreședinte la Hupmobile.
Și ea purta ochelari.
În vara aceea am fost la Marele Canion.
Eram tocmai sus și priveam apusul.
Când brusc am simțit dorința să ne sărutăm.
Mi-am scos ochelarii. Și-a scos și ea ochelarii.
Am făcut un pas spre ea.
Ea a făcut un pas spre mine.
8 ore mai târziu au adus-o de jos pe un catâr.
I-am de 3 ori sânge. Aveam aceeași grupă sanguină, 0.
Dar a fost prea târziu.
Ce lucruri triste...
De atunci,
amorțire totală, de parcă inima mea ar fi plină cu Novocaină.
Sărăcuțul de tine.
Am toți banii din lume, dar ce folos?
Sos de mentă sau de merișoare?
Cum de te poți gândi la mâncare în momentele astea?
Ce altceva mi-a mai rămas?
Nu mai e nici o speranță?
Familia mea a făcut tot ce i-a stat în putință.
Au angajat cele mai frumoase servitoare tocmai din Franța.
Au angajat special pe cineva care să-mi citească toate cărțile interzise la Boston.
Au adus până și o trupă de dansatoare din Bali...
cu clopoței la glezne și unghii lungi.
Ce risipă de bani...
Ai încercat vreodată cu americance?
De ce?
Acum... a fost ceva?
Mulțumesc, exact la fel.
Ar trebui să vezi un doctor, un doctor bun.
Am petrecut 6 luni la Viena cu Freud, stând întins pe spate.
Au urmat apoi frații Mayo, injecții, hipnoză, băi cu săruri...
Dacă n-aș fi așa de laș, m-aș sinucide.
Nu vorbi așa.
Trebuie să existe undeva o fată care ar putea...
Dacă aș găsi-o pe această fată, m-aș căsători cu ea, uite-așa...
- Îmi faci o favoare? - Sigur. Care?
Nu sunt eu dr. Freud sau Mayo sau una din franțuzoaicele alea,
dar aș putea să mai încerc?
Bine, dacă insiști...
Acum, ai simțit ceva? Mă tem că nu.
- Îmi pare foarte rău. - Mai vrei șampanie?
Poate dacă am pune niște muzică... Cum micșorezi luminile astea?
E foarte drăguț din partea ta că vrei să mă ajuți dar nu are nici un rost.
Cred că întrerupătorul e acolo.
Acela-i radioul.
Parcă ai duce pe cineva complet surd la un concert.
Nu-ți acorzi nici o șansă.
Nu te mai împotrivi...
Relaxează-te.
Parcă ai fuma fără să inhalezi.
Inhalează atunci.
Daphne,
iar conduci. Îmi pare rău.
Ei?
Nu sunt sigur.
Vrei să mai încerci?
Am o senzație ciudată la degetele de la picioare.
De parca cineva le prăjește la foc mic.
Hai să mai punem un lemn pe foc.
Cred că ești pe drumul cel bun.
Sigur. Ochelarii tăi încep să se aburească.
N-am știut că poate să fie așa.
Mulțumesc.
Mi-au spus că sunt kaput, complet terminat.
Și... apari tu care le dai cu tifla tuturor "experților" ăia...
Băi cu săruri. Să fim serioși...
Unde ai învățat să săruți așa?
Înainte vindeam săruturi pentru Milk Fund.
Mâine să-mi amintești să le trimit un cec de 100.000 de dolari.
- Noapte bună. - Bună dimineața.
Cât datorez până acum la Milk Fund?
850.000 de dolari.
Hai să facem un milion.
Am uitat să-ți dau chitanța.
Salutare, Jerry. E totul în regulă?
Am să-ți spun ceva.
- Ce s-a întâmplat? - M-am logodit.
Felicitări! Cine este norocoasa?
Eu.
Cum?
Osgood m-a cerut. Nunta e în iunie.
Ce tot vorbești? Nu te poți căsători cu Osgood.
- Crezi că e prea bătrân pentru mine? - Jerry, nu vorbești serios.
De ce nu? El se căsătorește tot timpul.
Dar... tu nu ești femeie. Tu ești bărbat.
Și de ce ar vrea un bărbat să se căsătoarească cu un alt bărbat?
Din motive de securitate.
- Jerry, calmează-te. Nu ți-e bine. - Nu mă mai trata ca pe un copil.
- Nu sunt tâmpit. Știu că e o problemă. - Sigur că este.
Mama lui. Avem nevoie de consimțământul ei. Dar nu-mi fac probleme pentru că eu nu fumez.
- Jerry, mai e o problemă. - Care?
- Luna de miere. - Am discutat despre asta.
El vrea să mergem pe Riviera dar eu aș prefera cascada Niagara.
Jerry, ți-ai pierdut mințile. Nu poți să mai continui chestia asta.
Nu mă aștept să dureze. Îi voi spune adevărul la momentul potrivit.
- Când? - Imediat după nuntă.
Apoi, urmează un divorț rapid, el face un aranjament bun pentru mine
și eu voi primi în fiecare lună câte un cec gras.
Jerry, asculta-mă.
Există legi, convenții. Nu se face așa ceva.
Joe, asta e poate ultima mea șansă de a mă căsători cu un milionar.
Jerry, vrei să asculți de sfatul meu? Uită de toată chestia asta.
Repetă-ți doar că ești bărbat.
- Sunt bărbat. - Așa.
Sunt bărbat, sunt bărbat, sunt...
Aș vrea să fiu mort. Sunt bărbat, sunt bărbat.
Și cadoul meu de logodnă?
Ce cadou de logodnă? Osgood mi-a dăruit o brățară.
Ei, dar astea sunt diamante adevărate.
Bineînțeles că sunt adevărate. Crezi că logodnicul meu e un coate-goale?
- S-ar părea că trebuie să i le dau înapoi... - Ia stai puțin, Jerry. Să nu ne pripim.
La urma urmelor, nu trebuie să-i rănim sentimentele lui Osgood.
- O clipă. - Sunt eu, Sugar.
Intră.
Mi s-a părut că aud voci. Trebuia să vorbesc cu cineva. N-am chef de somn.
Ai nevoie doar de o gură de bourbon. Am renunțat la așa ceva pentru totdeauna.
- Te-ai distrat bine? - Bine?
A fost mortal de bine.
S-a dat la tine?
Bineînțeles că nu. De fapt, a cam fost invers.
- Vedeți voi, el are nevoie de ajutor. - Pentru ce?
Totul e super. De i-ați vedea iahtul...
Lumânări, sos de mentă și de merișoare.
Aș fi vrut să fiu acolo.
Mă întâlnesc cu el diseară... și în fiecare seară.
Cred că o să mă ceară de soție.
- De îndată ce capătă curaj. - Chiar are nevoie.
Daphne a fost cerută aseară.
- Adevărat? - De un milionar.
Minunat.
- Săraca Josephine. - Eu?
Uite, Daphne are un iubit, eu am iubit...
Dacă am găsi pe cineva și pentru tine.
Iată-mă, păpușă.
Amicii operei italiene. Noi suntem ăștia.
Înscrieți-vă aici.
Colombo Ghetre. Delegat din Chicago. Filiala de Sud.
Mulțumesc.
Bună, Ghetre.
- Pariasem 8 la 1 că nu mai apari. - De ce nu?
Am crezut că te-a distrus pierderea lui Charlie Scobitoare.
- Toți ne ducem odată și odată... - Așa e. Niciodată nu știi cine urmează.
În regulă, Ghetre. Hai la percheziție.
- De ce? - Ordin de la Micul Bonaparte.
- Hai, Ghetre ridică mâinile. - Da' care-i chestia?
Micul Bonaparte nu vrea fierăraie pe lângă el.
Ești curat.
Tu nu.
Nu e încărcat.
Următorul. Ce-ai aici?
Crosele mele de golf.
Și asta ce e?
Ne vedem la banchet, Ghetre.
De unde-ai învățat șmecheria asta ieftină?
Hai, băieți.
Colombo Ghetre, nu ne-am mai văzut de mult.
Bună, copoiule. Ce te aduce în Florida?
Am auzit că voi, iubitorii de operă, vă întâlniți aici.
M-am gândit să vin poate se hotărăște cineva să cânte...
Ce mai glumă...
Unde erai la ora 3 după masă de Sf. Valentin?
Eram la Rigoletto. Numele complet și adresa lui.
E o operă, ignorantule.
În garajul de pe str. Clark? Str. Clark? N-am auzit de ea.
Dar de curățătoriile de lux de pe bulevardul Wabash?
A doua zi după masacru ți-ai trimis acolo ghetrele pătate de sânge.
M-am tăiat când mă bărbieream.
- Te bărbierești cu ghetrele în picioare? - Eu și dorm cu ghetrele în picioare.
Gata cu gluma! Tu l-ai "peticit" pe Charlie Scobitoare și noi știm asta.
Tu și mai cine?
Eu și cu cei 2 martori pe care îi cauți prin tot Chicago-ul.
Băieți, voi știți ceva de vreun garaj, sau de martori?
Noi? Noi eram cu tine la Rigoletto.
Pe cuvânt.
Nu-ți fă griji, Ghetre. Zilele astea îi scoatem noi
pe tipii aia doi, din pământ, din iarbă verde...
Asta și trebuie să faceți să-i scoateți din pământ...
Mă simt un ticălos pentru că iau bijuterii de la cineva, mințind.
Fă asta cât ești tânăr. Dă-ți pe buze dacă vrei să fii frumoasă pentru Osgood.
O să-i rup inima când va afla că nu mă pot căsători cu el.
O să-i rup inima lui Sugar când va afla că nu sunt milionar.
Nu poți să faci omletă fără să spargi ouăle.
Ce-i tot tragi cu omleta? Tată ce ești.
Avem un iaht, o brațară, tu îl ai pe Osgood, eu o am pe Sugar. Hai să gătim...
- Joe? - Ce e?
Ceva îmi spune că omleta va plesni.
Haide, Daphne.
- Sus. - Stai așa.
La 3, te rog.
Nu vreau să par obraznic,
dar nu cumva am mai avut plăcerea de a vă mai întâlni?
O, nu. Sigur e vorba de altcineva.
- Ați mai fost în Chicago? - Noi?
Nici moarte n-am merge în Chicago.
Etajul 3.
- La ce etaj locuiești, bobocel? - Nu e treaba ta.
Camera 413. Ne mai vedem noi.
Să nu ne căutați. Vă căutam noi.
Îți spun eu, Joe. Sunt pe urmele noastre.
O să ne lipească de perete și...
Polițiștii vor găsi 2 femei moarte și ne vor duce la morgă
și când ne vor dezbrăca, voi muri de rușine.
- Taci și strânge. - Da, bine, Joe.
Alea nu, idiotule. Sunt de la Osgood.
Vrea să le port diseară.
Îți spun eu, nu o să mai găsesc pe nimeni care să fie așa de bun cu mine.
Joe, dacă scăpăm cu viață, vindem brățara, luăm banii,
luăm un vapor spre America de Sud și ne ascundem într-o republică bananieră.
Am calculat că dacă vom mânca numai banane, am putea trăi acolo 50 de ani.
Dacă scăpăm cu viață de aici.
- Am uitat ceva? - Da. Ustensilele de bărbierit.
- Și pe Sugar. - Sugar?
- Dați-mi camera 414, - Ce faci?
- Dau un telefon. - Cine are timp pentru asta?
Nu putem pleca fără să ne luăm la revedere.
De obicei plecai trăgându-le un șut în gură.
Asta, când eram saxofonist. Acum sunt milionar.
Trimite-i o vedere. Namilele alea or să fie aici dintr-o clipă în alta.
Camera 414? Aveți o convorbire cu un vas.
Cu un vas?
Hei, Sugar, e pentru tine. De pe iaht.
- Bună, scumpa mea. - Ce bine e să te aud!
Îmi vine să vărs!
Nu, nu am dormit prea bine. Să fiu sincer, nu am închis un ochi.
Eu am dormit mai bine ca niciodată. Am avut și cel mai frumos vis...
Eram încă pe iaht și ancora s-a rupt.
Am mers în derivă zile în sir.
Tu erai căpitanul și eu eram echipajul.
Eu aveam grijă să nu lovim iceberg-uri,
îți alegeam scoicile, îți făceam cocktail-urile...
și îți ștergeam aburii de pe ochelari.
Atunci când m-am trezit, am vrut să vin înot la tine
Da...
În legătură cu întâlnirea noastră de diseară...
Ne întâlnim pe chei imediat după spectacol.
Mă tem că nu se poate în seara asta.
Și nici mâine. Sunt nevoit să plec.
A intervenit ceva neașteptat. Plec imediat.
Încotro?
America de Sud?
Asta e ceva neașteptat.
Avem interese petroliere în Venezuela.
Tocmai am primit o telegramă de la tata. Consiliul director a decis o fuziune.
O fuziune? Și cât timp vei fi plecat?
Mai mult.
De fapt, nu mă mai întorc deloc.
Nu?
E puțin mai complicat. E ceea ce noi numim "marea finanță".
S-a întâmplat că președintele sindicatului petrolifer din Venezuela are o fată
Genul ăla de fuziune.
Cum arată?
Consilierul nostru financiar spune că e așa și-așa.
Așa țâșnește petrolul...
Un om cu poziția mea are o anumită responsabilitate față de acționari.
Toți oamenii aceia care și-au investit economiile de-o viață.
Sigur, înțeleg. Sau, cel puțin așa cred.
Știam eu. Tare-aș vrea să știu dacă pot face ceva pentru tine.
Ai făcut deja. Mi-ai dat toate informațiile alea...
Mâine il voi suna pe broker-ul meu
și-l voi pune să-mi cumpere 150.000 de acțiuni la Venezuela Oil.
O mișcare inteligentă.
Apropo, ai primit florile de la mine?
Orhideele de la sera mea.
Ceața s-a ridicat în cele din urmă și le-au adus cu avionul în dimineața asta.
Ciudat. Le-am trimis la camera ta.
Trebuie să fi ajuns deja.
Dolores, vrei să vezi dacă sunt niște flori afară?
Da, sunt. Orhidee albe.
Nu am mai primit orhidee albe de la debut.
Ce-i asta?
Ce?
Aceea. Doar un dar de bun-rămas.
Diamante adevărate.
Trebuie să fi costat greutatea lor în aur. Întotdeauna ești așa de generos?
Nu întotdeauna.
Vroiam să știi cât de recunoscător sunt pentru ceea ce ai făcut pentru mine.
Nu am făcut nimic. S-a întâmplat pur și simplu.
Tocmai a intrat navigatorul. Trebuie să plecam.
Bine, sus ancora și... bon voyage.
Dacă ai nevoie de o orchestră care să cânte la nunta ta,
noi vom mai fi aici încă 2 săptămâni.
La revedere, scumpa mea.
Nu știu ce zice căpitanul dar navigatorul se cară de aici.
Da, hai s-o ștergem. O clipă. Brățara.
Ce s-a întâmplat cu brățara mea?
- Brățara ta? Brățara noastră. - Bine. Ce s-a întâmplat cu brățara noastră?
Am făcut ceea ce trebuia. Sper că nu ai făcut iarăși una din șmecheriile tale...
Fără smecherii, fără oglinzi, fără nimic în mânecă...
Totul e la lumină de data asta.
Unde-i burbonul?
- Ce e, Sugar? - Nu știu. Mi s-a făcut sete dintr-o dată.
De unde ai brățara aceea?
- Îți place? - Întotdeauna mi-a plăcut.
Junior mi-a dat-o. A plecat în America de Sud să se însoare cu altă fată.
Asta-i ceea ce se numește "marea finanță". Asta-i ceea ce se numește o jigodie.
Dacă aș fi în locul tău aș lua brățara și i-aș arunca-o drept între ochi.
El e primul bărbat drăguț pe care l-am întâlnit
în viața mea. Singurul care mi-a dat ceva.
O să-l uiți, Sugar.
Cum aș putea? Oriunde m-aș duce, peste tot este câte o stație Shell.
Aduc asta când o golesc.
Ești nebun? Locul mișună de gangsteri.
Și tu o faci pe Diamond Jim Brady.
Cum mai plecăm de aici? Cu ce mai mâncam?
- Pe jos. Dacă trebuie, vom răbda de foame. - Iarăși, "noi".
Nu pe-acolo. Nu trebuie să dăm de Ghetre și de ai lui.
Ai mâinile curate?
Și pe față.
Încheie-mi ghetrele.
Ești îmbrăcat fain, șefu.
Ascultă, șefu'. Am vorbit cu ceilalți delegați.
Treaba e că Micul Bonaparte e chiar șucărit
pentru ceea ce i s-a întâmplat lui Charlie Scobitoare.
El și cu Charlie au cântat împreună în corul bisericii. Taci sau încep să plâng.
Are până și scobitoarea pe care o avea Charlie atunci în garaj. A poleit-o cu aur.
Asta vă spuneam și eu, băieți.
Micul Bonaparte s-a cam muiat. Nu mai e cum era.
Era tare ca o stâncă.
- Cred că e timpul să se retragă. - Susținem propunerea.
Cum să-l facem să se retragă?
O să ne gândim noi la ceva drăguț.
Little Bonaparte și Charlie Scobitoare vor cânta din nou în același cor.
Dar de data asta ne vom asigura că nu mai este nici un martor.
Damele alea două din lift.
Hei. Veniți la noi.
Ce-o fi cu ele?
Poate că nici nu sunt femei...
Aceleași fete, aceleași instrumente...
Iată felicitarea ta de Sf Valentin. Cei 2 muzicanți din garaj.
N-au putut fi omorâți în Chicago, așa că să terminăm treaba aici. Haideți.
Așa, și acum ce facem? Mai întâi, să scăpăm de hainele astea.
Ce s-a întâmplat?
Eu și cu Tiny îi prinsesem aproape dar i-am pierdut...
- Voi unde erați? - Eram cu tine, la Rigoletto.
- Tâmpitule. - Șefu', îi prindem după banchet.
Nu pot să fie prea departe.
Mulțumesc.
Mulțumesc vouă, iubitori ai operei.
Sunt 10 ani de când m-am ales președinte al acestei organizații,
și, dacă mă pot exprima astfel, ați făcut alegerea cea bună.
Să vedem raportul. În ultimul an fiscal,
am făcut 112 milioane dolari, fără taxe.
Numai că noi nu plătim taxe.
Sigur, ca în fiecare afacere, am avut și micile noastre neînțelegeri.
Să păstrăm acum un moment de reculegere
în memoria a 7 din membrii noștri din Chicago, Filiala din Nord,
care nu pot fi astăzi cu noi pentru că au fost lichidați.
Și tu, Ghetre.
Sus.
Ușurel.
Știi când să ieși? Când se cântă a doua oară:
Pentru că el e un tip de treabă și nimeni nu poate zice nu.
În regulă.
Și să nu strici tortul. Le-am promis copiilor că le aduc o bucată.
Și acum, prieteni delegați,
vine o vreme în viața fiecărui conducător
când el începe să se gândească la retragere.
Nu!
Mă uit în jur după cineva care să-mi ia locul.
M-am și gândit la câțiva candidați.
De exemplu, exista cineva din Chicago,
Filiala de Sud.
Acum, sunt unii care spun că a cam început să-și iasă din ghetre.
Dar eu spun că el e un om care va ajunge departe.
Sunt unii care spun că el a mers prea departe.
Dar eu spun, nu puteți trage în jos un om bun.
Sigur, mai are încă multe de învățat.
Agitația pe care a stârnit-o de ziua Sf. Valentin,
nu a fost bună pentru relațiile noastre cu publicul,
lăsând și 2 martori să scape. Asta a fost neglijență.
Nu vă faceți probleme în legătură cu cei doi. Sunt ca și morți.
Aproape că i-am prins azi.
Vrei să spui că i-ai scăpat a doua oară?
Unii ar putea spune că asta este deja o neglijentă crasă.
Dar eu spun: A greși este omenesc, a ierta este divin.
Și tocmai pentru a-ți arăta ceea ce cred despre tine, Ghetre,
Băieții mi-au spus că se apropie ziua ta de naștere
Așa că ți-am făcut un mic tort.
Ziua mea?
E abia peste 4 luni.
Noi o sărbătorim puțin mai devreme. Ce înseamnă câteva luni între prieteni?
Gata, băieți. Hai, cu toții.
Pentru că el e un tip de treabă.
Și nimeni nu poate zice nu.
Ce mai glumă...
Să ieșim de-aici.
Pune-ți mâna pe ăia doi.
Ce s-a întâmplat aici?
A fost ceva în tortul ăsta care nu le-a priit.
Complimentele mele bucătarului. Nimeni nu părăsește încăperea până ce nu aflu rețeta.
Vrei să faci din asta un caz federal?
Da.
Ne-au scăpat printre degete.
Supraveghem gara, drumurile și aeroportul. Nu au cum să scape.
Ai auzit? Dar nu supraveghează și iahturile.
- Sună-l pe Osgood. - Și ce să-i spun?
Spune-i că vrei să fugi cu el în lume.
Să fug cu el în lume? Dar există legi, convenții...
Există o convenție, ai dreptate. Dar exista și morgă...
Josephine.
Bienstock!
Aia nu-i femeie.
Încetează, Sugar.
Nici un bărbat nu merită.
Pune mâna pe ea.
Josephine?
- Osgood ne așteaptă le chei. - Încă nu am ajuns la chei.
Bună.
Prietena mea Josephine va fi domnișoară de onoare.
Încântat să vă cunosc. Haideți.
E așa de nerăbdătoare...
Așteptați-o și pe Sugar!
- Altă domnișoară de onoare? - Fata cu florile...
- Sugar, ce faci? - Ți-am spus eu că nu sunt prea deșteaptă.
Să mergem.
Nu pe mine mă vrei tu, Sugar.
Sunt un mincinos și un prefăcut.
Unul din acei tipi de nimic, de care tot fugi...
Știu. De fiecare dată.
Sugar, fă-ți un bine... Întoarce-te la milionari.
La tort și bunătățuri,
nu la varză aruncată în față și la tubul stors de pastă de dinți.
Așa, spune. Convinge-mă.
Am sunat-o pe mama. Era așa de fericită că a plâns.
Vrea să porți rochia ei de mireasă. E din dantela albă.
Osgood, nu mă pot mărita în rochia mamei tale.
Avem măsuri diferite.
- Am să o dau la modificat. - O, nu, nu se poate.
Osgood, o să fiu sinceră cu tine. Nu ne putem căsători.
De ce nu?
Ei bine...
În primul rând, nu sunt blondă naturală.
Nu contează.
Fumez. Fumez într-una.
Nu-mi pasă.
Am un trecut groaznic. Am trăit 3 ani cu un saxofonist.
Te iert.
Nu pot avea copii.
Putem să adoptăm. Tu nu înțelegi, Osgood.
Sunt bărbat. Ce să-i faci...
nimeni nu-i perfect.